Det var din første bommert.
Butikker er utformet etter tanken om at mennesker går medsols.
- Går man motsols, handler man mindre. - Kanskje det.
Jeg fikk et trofé!
- Det er jeg som er James. - Kom inn og sett deg.
- James... Harris? - Ja.
Jeg vil skrive kontrakt, ikke høre på noen skrike på italiensk i tre timer.
- Ring opp Steven. - Han er i London, de feirer jul i dag.
Spurte jeg hva klokken var i London?
Tenk om man ikke betalte med penger, men fikk fortell en hemmelighet i stedet.
- Jo sprøere, dess mer fikk man kjøpe. - Må det være sant?
Absolutt, ellers får man elektrosjokk.
Men vent... Hvis svulsten er der, så fjerne vi den, ikke sant?
Du så hvor ille hjertet hennes så ut.
Hadde det syntes på røntgen, ville jeg aldri ha åpnet henne.
Er du tilfreds med det?
Vent!
Der! Hva er det med dere?
Vet dere ikke hva en takleilighet er? Jeg vil ikke ha en stolpe i veien!
Det går dessverre ikke.
Da må vi i tilfelle bygge om fem etasjer lenger ned.
Jeg eier de etasjene, og alle etasjene under dem!
- Steven i telefon. - Steven.
"Uforutsette utgifter for Pavlick Energy" -
- "gjør at vi må omorganisere og si opp James Harris..."
Hva? Får jeg sparken?
Nei da. Du blir fristilt.
Men det er jo juleaften.
Hei, Turk. Står til?
Seks til åtte uker? Hvem skal jeg da ha som running back?
- Vi kommer for sent! - Det gjør vi alltid.
- Klyv ombord! - Skynda på!
Slapp av, det er jo jul.
- Kom, Dawn! - Nå later vi som om vi er venner.
- Jacob, da? - Han får ikke plass.
Kom, Jacob.
Beklager, men jeg kommer med en sengetransport.
- Ser man det, dr. Roberts. - Søster Ratched.
- Er ikke det der...? - Hun sover i to timer til.
Så får en stakkars sykepleier gi henne nyheten, for da er dere langt herfra.
Hun skal være klar om 30 minutter. Jeg er der om 26.
Så lenge undergrunnen er i rute og bommene er oppe for fotgjengerne.
Ikke nå, det er jo juleaften. Vi får ta det etter nyttår.
Vi tar et lunsjmøte og lar de nye presentere seg.
Jeg trenger en running back, ville du ha valgt Moreno eller... Hallo?
Hører du meg?
Jeg ville bare minne om at sønnen din har bursdag i dag. Og det er jul.
- Skal jeg sende ham en present? - Du er tankeleser.
Hva skjedde?
Faen også.
JORGES KOPISERVICE
Hvor er jomfruen?
Svar, Lupita! Hvor er du?
- Det var ikke bra. - Nei.
- Har jeg blitt blind? - Noen forslag?
Jeg har alltid visst at jeg kom til å dø i en heis.
Jeg vil at du strør asken min over leiligheten vår.
På taket? Eller på gulvet og sånn?
I akvariet, kanskje. Litt hver dag, bare.
Visste du at neglene fortsetter å vokse i et år etter at man er død?
Det er faktisk en myte.
Når huden trekker seg sammen, ser det ut som om de vokser, men det gjør de ikke.
Var det Petter Smart eller vaskefreaken?
Vaskefreaken, tror jeg.
Den korrekte benevningen er "tvangsnevrotisk". Det er et adjektiv.
Jeg vasker hendene ofte, vær glad for det.
Dette begynner å bli guffent!
Hei, Stew! Det er meg.
Hva er det som skjer der ute? Tuller du? Hele byen?
Hva sier du? Zombier...
Jeg visste det! Du blir mishandlet av en MC-gjeng, -
-mens jeg sitter fast i en hei med...
Hva heter du? Smilehull? Sa du det? Interessant.
Jeg sitter fast med Smilehull, og snart er det bare vi to igjen på jorden.
Med makt følger ansvar.
Dette stemmer ikke, Stew. Jeg har ingen dekning i heisen, -
-så denne samtalen finner ikke sted.
Derfor går det ikke å sende meldinger heller.
Hei...
- Hvordan lang tid har det gått? - Siden jeg forelsket meg?
Siden heisen stoppet.
Ti minutter, typ.
Bor du på 38. etasje? 41.?
Du? 42.?
- 43.? - Ja, det gjør jeg.
- Bor ikke slangemannen der? - Nei, på 53. Ved siden av stepperen.
Stepperen! Akkurat.
- Hvor lenge har du bodd her? - I fire år. Og du?
Jeg bor ikke her. Jeg bare stikker innom, men jeg er ikke redd for å binde meg.
Vet du hva jeg har hørt? Om man bor her i fem år, skjer det noe spesielt.
Man får ha varmtvann en hel dag.
Da kommer jeg og låner dusjen din.
Hvordan går det der inne?
- Jeg har det bra. - Dekk ansiktet!
Ok.
Bilen er strømførende! Ikke rør noe!
Det er ingen fare, bare jeg finner min jomfru.
Hallo! Er det noen der? Jeg sitter fast i heisen!
Dere må hjelpe meg! Jeg er gravid!
Jeg er en gravid kvinne! Jeg må føde i heisen, hvis dere ikke redder meg!
Nå gikk vannet! Vær så snill, hjelp meg!
Kan du hjelpe meg litt?
"Tidligere ansatte må ikke bryte seg inn i selskapets lokaler" -
- "og heller ikke gjøre bruk av dets tjenester."
Jeg forstår at du er sur.
"Tidligere ansatte må ikke omgås de ansatte i selskapets lokaler."
- "Selv ikke etter den ansattes initiativ." - Jeg er stengt inne med en galning!
Vær så snill, det er juleaften. Jeg vil heller ikke være her.
- Hjelp til så vi kommer ut. - Hvor skal jeg gå da?
- Jeg har ingen jobb. - Tror du jeg liker å fristille folk?
- Nei! Du ga meg sparken! - Tror du at jeg er ond?
Jeg vil helst tro du er menneskelig, -
- men når et TV-spill går foran et menneske hvis liv du har snudd på hodet, -
-da framstår du snarere som Satans avkom.
Har du aldri spilt Fantasy Football?
Nei, jeg er ingen taper.
Jeg forstår. Takk.
Det er strømbrudd. De jobber med saken, maks fem minutter.
- Slutt å dytte meg, ellers dør du. - Hørte dere? Gi dronningen plass.
- Drit og dra, Walt! - Vær litt stille.
- Det er ingen dekning her. - Søster...
Hvis du hører dette... Det er Marta, jeg og orkesteret sitter fast i heisen.
- Vi kommer til å dø! - Herregud!
- Hold kjeften, Marta! - Ikke si sånt. Hold kjeften, selv.
- Nå ba du Walt å holde kjeft. - Han sa det først!
- Tenk om vi går glipp av julekonserten. - Jeg blåser i om jeg får spille mer.
Det mener du ikke.
- Fy! - Seriøst?
- Hvem var det? - Bra forsøkt, Walt.
Jeg er for presset til å få ut en fis.
Måtte den som gjorde det dø en lang og smertefull død.
- Jeg tror jeg spydde litt. - Har jeg spy i nakken?
- Det er bare svette. - Marta!
- Kanskje jeg ikke gjorde det. - Vet du ikke om du sydde?
- Det er din egen svett! - Gi deg!
- Ro deg ned. - Kom igjen, da!
Kutt ut den galskapen!
Hva var det?
Hvem har en pistol her?
Jeg har ingen pistol!
Ikke jeg heller.
Jeg skulle ønske jeg hadde en.
Er man så vakker som jeg, må man være forsiktig.
Helvete.
Jeg gjetter en gang til. Jobber du i konditorbransjen?
Du jobber ikke for staten...
- Er du advokat? - Er du privatdetektiv?
- Ser jeg ut som en privatsnok? - Ikke privat, akkurat.
Advokatassistent.
Men... Unnskyld, fortsett du.
Nei, si det.
Jeg tenkte å foreslå at vi kanskje burde skrike og hoppe opp og ned eller noe.
- Den der kåpen kler deg ikke. - Er du motekritiker?
- Nei, det går dypere enn som så. - Nei, takk.
Har du dekket is med sjokolade noen gang?
- Jeg vet ikke. - Det er du som er isen.
Kåpen er som et skall som du gjemmer deg i.
Hvis jeg prøver å gjemme meg. Går det visst ikke så bra.
Hvorfor skal du som er så vakker gjemme deg? Hva er du redd for?
Lille meg?
Vent, nå vet jeg det.
Du er enebarn! Ikke sant?
Du var med i studentforeningen på Harvard. Akkurat som mamma.
Under jusstudiene fant du den rette, -
- men han dumpet deg i siste semester og satset på Wall Street i stedet.
Du tok eksamen, men strøk til opptaksprøven som advokat.
Nå sier du at du er advokat, men egentlig er du bare assistent.
- Nå kommer den beste biten... - Jeg kan knapt vente.
Du har alltid villet bli heiagjengleder.
- Hva gjør du? - Jeg vil ta et bilde av deg.
- Kutt ut! - Vis hva du har under skallet.
Vis følelser! Sånn ja!
Vi er på kirurgavdelingen på vei ned til oppvåkningen.
Hvordan er det mulig, dette er jo et sykehus!
Jeg forstår.
Det er noe feil med generatorene, det tar en 10-15 minutter.
Håper ikke at Tornerose våkner, i så fall får dere fortell henne sannheten.
Hun har en svulst i hjertet, det er det ingen som kan gjøre noe med.
- Unntatt Gud, men det har hun prøvd. - Hvordan vet du det?
Hun ville at jeg skulle be med henne.
Og...?
Kanskje vi kan starte den ved å hoppe opp og ned?
Nei.
Jeg heter Molly, jeg har vært edru i 45 minutter.
Jeg og bestevenninnen min Sherry skulle ut og spise kinamat.
Hun vil snart fortelle om seg selv.
Jeg er Skytten og allergisk mot peanøtter, og det er uvanlig.
Å være både Skytten og allergisk mot peanøtter, altså.
Jeg heter Sherry, det rimer med "canary".
I mitt forrige liv var jeg en cyberkinetisk kraft av ukjent opphav, -
-men nå studerer jeg lyrikk.
Jeg betaler husleien ved å teste sminke, derfor ser jeg ut som jeg gjør.
Ikke stirre.
Jeg heter Nick.
Jeg er kunstkurator.
Jeg skulle ha holdt en visning på The Met i kveld.
Bare meg, og New Yorks elite.
Men her sitter jeg med fire fremmede -
- som ikke engang vasker hender tre ganger om dagen.
- Akkurat som gjennomsnittet. - Jeg vet det.
Jeg heter Glen.
Jeg heter Tim Giles.
Man kan fastslå en cyberkinetisk krafts opphav, liksom alle krefters.
Om de ikke befinner seg utenfor romtiden, hvilket er umulig.
Jeg tror ikke på at dere skulle spise kinamat, ikke i de skoene der.
Vi var på vei til en salsabar for å danse med de papirløse.
Vår lille julevelgjørenhet!
- Gå til sak mot oss, da! - Det går ikke å vinne.
Tuller du?
Hvorfor er du så alvorlig? Vi har jo fest!
Det ser bra ut!
Stopp!
- Bare si det. - Vi har problemer med å få deg ut.
Jeg har merket det.
Folk sitter fast i heiser overalt i nærheten.
Din bil ødela hovedledningen.
- Jeg dreit på draget. - Ja, faktisk.
Bilen kopler også sammen reserveledningen.
Hvis ikke bilen forsynte nødbremsene med strøm, ville heisene ryke i bakken.
- Hva skal dere gjøre? - Vi skal grave en grøft rundt bilen.
- Så løfter vi deg opp og får deg ut. - Håper det funker.
Det håper jeg også.
- Vil du ha noe? - Ja, jeg vil treffe min señora.
- Jomfruen? - Min ekte señora.
Et pistolskudd? Nei, neppe!
- Ville det i så fall få oss ut fortere? - Si at vi skyter en i timen.
Ikke rart du er trommeslager, du er så aggressiv.
Ti minutter til, omtrent. De jobber så fort de kan.
- Vi bender opp dørene! - Vi kan skyte dem opp.
Jeg vil aldri mer se den pistolen.
- Skal vi bytte plass? - Ja.
- Nå skulle vi ha spilt "Hallelujakoret". - I søvne.
Hvorfor sier du det? Du er en av verdens beste fiolinister.
En fiolinist som kjeder vettet av seg. Jeg ville bli danser.
- Hvorfor ble du ikke det? - Mamma tvang meg til å slutte.
Å spille døde komponister om og om igjen blir man faktisk lei av.
Mozart, Bach, Händel...
De styrer mitt liv mer enn jeg selv gjør, selv om de har vært døde i 300 år.
Da jeg var liten, drømte jeg om å spille for Englands dronning.
Jeg hang et bilde av henne på veggen og øvde.
For to år siden skjedde det, da satt hun blant publikum.
Da jeg varmet opp før konserten, gjorde jeg akkurat som pappa har lært meg.
Det var som en bønn for ham.
- Jeg liker gutteband. - Det var vel ikke Dawn som sa det?
Hun er bevæpnet, hun kan like hvem hun vil.
Jeg har jo sagt unnskyld. Det var ikke meningen å skremme deg.
Hvor lan tid har det gått nå? Siden vi satt fast her.
To timer.
- Dette er husets eneste heis? - Ja.
Da må de vite at vi sitter her inne!
Jeg er ikke enebarn.
- Hva? - Jeg er ikke enebarn.
Jeg er midterst av fem.
Pappa var vaktmester, men jeg ønsket meg det samme som de rike barna.
Diskusjonsklubben, tidlig eksamen... Alt sånt.
Men da jeg kom inn på Priceton, Yale og Harvard, -
- innså jeg at jeg egentlig ikke ville gå på noen av dem.
Det var... Jeg var helt utbrent.
Så jeg ble hjemme. Jeg gikk på et par forelesninger...
- Jeg er ikke engang advokatassistent. - Løgner...
Jeg tar kopier og lager kaffe.
Apropos, så er jeg veldig sulten.
Har du noe i noen av bagene dine?
Jeg vet ikke.
På en betingelse...
Hallo? Hallo!
- Harris og sønn, et øyeblikk. - Nei!
- Ok, hva gjelder det? - Hva tror du? Jeg sitter fast i heisen!
Jeg forstår. Vi jobber med problemet.
Jeg skal sjekke det så snart som mulig.
Nå har du sagt fire setninger uten å ha gitt noen informasjon!
Jeg har merket at det er problemer med heisen.
At du beklager, er irrelevant. At du "sjekker det" er irrelevant.
Jeg tviler på om du selv er relevant!
Nå ser du til at heisen fungerer innen ett minutt, -
-ellers skal jeg finne deg, sparke deg -
- og se til at du får sparken fra de neste tre jobber du får.
Er det relevant nok?
Hallo? Hallo?
Over to timer...
- Hva er det som skjer? - Det burde gå å starte det opp.
DE VISE MENN LETER ETTER HAM ENNÅ
Ikke la det gå inn på deg, doktor.
Hvis tanken på en høyere makt kan hjelpe noen, så er jo det bra.
Jeg tror ikke på det.
Tror du ikke på det, eller tror du ikke på at noen annen tror på det?
Jeg vil ikke se bra mennesker bli såret -
-av en tro på noe som ikke fins.
Har du blitt såret?
Det er ikke på riktig.
- Er hjertetransplantasjoner på riktig? - Så klart.
Å, ja. For noen årtier siden var de bare en fantasi.
Så hvis vi venter lenge nok, kan hva som helst...
Hallo?
Ja...
Ok.
Vi har visst ødelagt reservesystemet.
Hvis noen trodde på intelligent design...
"Oppgi håpet, alle dere som kommer hit."
Jeg vil ikke nekte for at jeg så det.
Kan du slutte?
- Vi sitter fast mellom 15. og 16. etasje. - Vi vet det.
Slipp oss ned med hjelp av reservekabelen.
Noe sånt finnes ikke, men godt forsøk.
Ikke så nedlatende, vi har jo samme problem.
Å øke antallet problemløsere -
- øker sjansene til å løse det desto fortere.
- Vi jobber på å... - Mulighet én:
Det finnes reservestrøm, siden lyset er på.
Den rekker kanskje ikke til alle husets heiser, men til en...
Av 7,5 milliarder mennesker klarer du å gjøre den eneste som kan hjelpe oss sur.
Det fins bare 7,163 milliarder mennesker.
Jeg forstår.
Det var mørkt og tåkete.
En høyst upassende natt å gå tom for bensin på en avsides vei.
Mannen låste kona inne i bilen mens han hentet hjelp.
Da han kom tilbake, var hun død, -
- og hos henne i bilen var det en han aldri hadde sett før.
Dørene hadde ikke vært åpne, vinduet hadde ikke blitt sveivet ned...
- Bilen... - Det var et barn.
Hvorfor kan man ikke fotografere en indiansk kvinne med papiljotter?
Du kan ikke ta et bildet, med papiljotter.
Ta en tom vinflaske, legg en mynt oppi og sett på en kork.
Hvordan får man ut myntet uten å ta bort korken?
Det fins ingen spørsmål uten svar.
Du kjenner kanskje ikke svaret nå, men det fins der ute.
Det er nesten alltid veldig enkelt. Så enkelt at det nesten er dumt.
Når man finner det...
Det fins ingen bedre følelse.
Kona mi kommer til å drepe meg.
Faren min dreper meg når han får vite at jeg har fått sparken.
Blitt fristilt!
Han er en stor byggherre som bare bryr seg om jobb og penger.
Han bygger en skyskraper med en fem etasjer høy takleilighet.
Jeg har fristilt 238 personer, jeg har en liste over alle sammen.
Jeg vet ikke hvorfor.
- For å late som om du bryr deg. - Og du? Er du en helgen?
Det er som å høre om en tornado på nyhetene...
Du skifter kanal og er glad det ikke var du som ble rammet.
Vet du hva sjefene kaller de ansatte? Kosebamser.
Vet du hva de kaller deg? Snøhvit.
Du er så uinteressert at du like gjerne kunne vært død.
- Snøhvit? - Dave sa Sasquatch.
- Hva han nå mente med det. - Dave...
Han sov på sofaen min en natt.
Etter julefesten for to år siden.
Fyllekjøreren Dave...
Han ble så dritings at han tok en drosje, men glemte hvor han bodde.
Hotellet ga min adresse, siden jeg betalte festen.
Han kom hjem til meg, uten å vite at han havnet på galt sted.
Han gikk inn til meg og kona, men vi la ham på sofaen.
Neste morgen var han sporløst forsvunnet.
Teppene var foldet pent sammen, som om han aldri hadde vært der.
Ingen av oss har sagt noe om det, -
- men hver jul står det småkaker utenfor døren.
Kaker som ser ut som reinsdyr. Jeg vet at Dave stiller dem der.
Nei, det er det ikke, det er regnskapsavdelingen.
De har øyendråper i dem.
Diaré...
Det forklarer en hel del.
Dette må være det verste du har vært med på, eller hva?
- Perfekt. - Ok.
Bra...
Utrolig...
Da setter vi i gang.
- Sir... - Hallo! Her er jeg!
- Vi prøver få deg ned, men strømmen... - Bare åpne døren!
- Du står mellom to etasjer. - Er det ingenting dere kan klare?
- Jeg gjør mitt beste, sir. - Du har sparken!
Hallo?
Kom tilbake!
Hallo? Hallo!
Helvete!
Få meg ut herfra!
Sånn her...
- Nei, den dekker ikke hele ansiktet. - Du må ta i.
Au! Din dritt!
Vent!
Jeg tisser nesten på meg.
Tenk på noe annet. Tenk på biler. Hva slags bil tror du at hun har?
- Hva jobber hun med? - Hun spiller harpe i et orkester.
Da må det være noe stort nok til at harpen får plass.
- Hvor gammel er hun? 35? - 32.
En ung, fattig musiker... En brukt Volvo fra 2001.
- Mannen hennes er programmerer. - Så da har de litt penger, altså...
- En Land Rover? - Ikke umulig.
- Ti dollar på at den er rød. - Hvorfor det?
Musikere elsker rødt. De er lidenskapelige og må alltid kle seg i svart.
- De velger rødt når de kan. - Ifølge hvem?
Ifølge... studier.
Jeg vedder på at den svart, for det liker hun.
Jeg tror at den er brun. Se på håret, det er ufarget.
Hva tror du, dr. Penning?
Jeg tror at den er hvit. Ikke off-white.
Kritthvit, som himmelen.
- Igjen... - Gud har hvitt skjegg og hvite engler.
- Er ikke det det dummeste du har hørt? - Fins det noe som ikke er det?
La oss tenke oss at universet var et eneste stort kaos.
For 14 milliarder år siden oppstod et stort smell, -
- og ut av det kom planeter, stjerner, grønsaker, hulemennesker -
- og vi fem som sitter her, er det mulig?
- Absolutt. - Er det ikke helt sprøtt?
Jo... Jeg bryr meg ikke om hvordan noen av oss kom hit.
Det er ufattelig, overveldende og enestående.
Ok... En vakker, ung, gift kvinne med et hjerte som holder på å gi opp.
Forklar hvordan den gode guden kan tillate det, på en juleaft som denne.
Det kan jeg ikke.
Men en sak kan jeg fortell.
En sommerkveld da jeg var ti år...
Jeg lekte ute, fordi foreldrene mine kranglet.
Solen holdt på å gå ned, og da jeg snudde meg mot huset, -
- fikk jeg en soleklar fornemmelse om at Gud vet hvem jeg er.
Det var ingen storslagen sannhet, eller noen "vi mot dem" -følelse, men...
"Dette skal du vite. Dette skal du være bevisst."
Jeg kan ikke benekte den følelsen jeg hadde da.
Den hjelper meg å hanskes med ting som jeg ikke forstår.
Jeg vet ikke alt, men det betyr ikke at jeg ikke vet noe.
Ja, vi er snart nede ved ledningene.
Det ser bra ut! Ikke gå for dypt.
Ja.
- Jeg kommer tilbake. - Mr. Cooper...
- Mrs. Lopez... - Hvor er mannen min?
Hvis vi er mellom to etasjer, -
- er taket høyst tre meter fra neste etasje.
- Hvorfor ikke knuse flasken? - Det går ikke.
- Kan man smelte den? - Nei, flasken må se ut som den gjør.
Kan du hjelpe meg opp?
Ok...
Vi kan leke mimeleken! Jeg begynner.
En film! To ord!
Lyset er gått i de andre etasjene, det er vanskelig å avgjøre avstanden.
En hest? En hjort?
"Deer Hunter"?
Det er en hund!
Selv om vi kommer dit, får vi ikke opp døren uten strøm.
"Benji"?
- Jeg sa jo "Deer Hunter". - "Old Yeller".
- Ja. - Hvordan kunne han vite det?
Den mest sørgelige filmen noensinne, helt nydelig.
Det mest sørgelig du kommer på!
En valp! Gips over hele kroppen. Han gråter...
I en av tårene speiles en enhjørning. Og så sulter han i hjel!
- Det er vanskelig. - Ja.
- En gutt som spiser opp sin beste venn. - Æsj!
En kanin som faller ned i en brønn, ingen kan redde ham fordi...
Alle er blitt spist.
Din tur, Einstein. Det mest sørgelig du kan tenke deg.
En vitenskapsmann som levde for 300 år side -
-ville finne ut hvor mye jorden veier.
Han gjorde beregninger med hjelp av pendler og motvekter.
Han brukte mange år på å bygge sine apparater, og så døde han.
Han visste akkurat hvordan han skulle få svaret, men han rakk det ikke.
Alt som har hendt og alt som kommer til å hende, -
- styres av lover som man kan kjenne.
Med tilstrekkelig mye kunnskap kan man forstå alt.
Å befinne seg mellom det som man kan vite, det vil si alt, -
- og det som vi faktisk vet, som knapt er noe, -
- det er virkelig sørgelig. Det er menneskehetens største tragedie.
Vet du hva selskapets problem er?
Det globale energiproblemet krever et stort selskap, -
- så vi blir store, langsomme og gammeldagse.
- Vi er for store til å ligge først. - Målet er ikke å "ligge først".
Hvorfor ikke?
Energi fins overalt. Vann, mais, døde dinosaurer...
Det er i distribusjonen mulighetene fins. Det er så enkelt.
- Du mener mikrokabler? - Nei.
- Fiberoptikk? - Nei.
Hva da?
"Reduktiv områdemåling."
- Hva er dette? Ditt største verk? - Les.
- Er dette din idé? - Jeg sa jo at det var enkelt.
- Hvorfor har du ikke sagt noe? - Jeg jobber med skatt, eller gjorde.
Det er ikke ferdig ennå.
Jeg kan få fram strøm til huset, men med gamle ledninger i huset...
Da tar det stopp.
Hvorfor skal den inn? La dem hente den ute i stedet.
Ikke menneskene, mekanikken.
Dette skal noen få svi for, og det blir ikke meg.
Få navnene på alle rivalene og stevne dem!
Kall Hillman hjem fra bryllupsreisen.
Finn ut hva Kelsos favorittrestaurant heter og kjøp den.
Hvis ikke vi kan by ham på middag, skal ingen annen få gjøre det heller!
Vis hva som fins under skallet. Tenk på stepperen.
- Jeg hater ham! - Hvor mye?
Han stepper om morgenen og kvelden...
Han stepper for jentene på 43.
Vet du hva? Hun er ikke ensom, hun er en kjempe.
I dag blir det ingen kopier... Hun har en hake av stål!
Vis hva som fins under skallet.
- Et hjerte av glass. - Hva betyr det?
- Når det blir knust, slipper ingen inn. - Nei, nå er det nok.
Gi meg sjokoladen nå.
Ok.
Du fortjener den.
Jeg hater deg på en måte.
Hei, Jorge.
Hei, elskling! Så herlig å se deg.
Jeg har tatt med tamales, med svinekjøtt.
- Forsiktig! - Nei!
Ok, jeg forstår.
Det er veldig sterk strøm.
Kjempegodt.
God jul.
Jeg vil ikke skremme dem bort, jeg vil skremme dem til handling!
Svake mennesker som prøver å virke sterke. De sløser bort tiden min!
Vær så snill! Kan ingen hjelpe meg?
Jeg sitter fast her!
Hjelp meg!
Gode Gud, hjelp meg.
Jeg senker dosen, så at det rekker.
Hvis tilstanden hennes forverres, blir du stevnet så det skriker.
Jeg blir skilt så det skriker, hvis jeg ikke kommer ut snart.
Jeg lovte kona at vi skulle gå på en utstilling på The Met i kveld.
Tiss i hjørnet.
Ikke her inne!
Jeg skal lære deg et knep.
- Det er ikke plass til alt. - Jeg kan litt Østens medisin.
Jeg skal vise hvordan man blokkerer smerte. Stikk denne i nakken på meg.
Sinnet kontrollerer kroppen, kroppen tjener sinnet.
- Fra sinnet, til kroppen. - Men...
Jeg forbyr min kropp å kjenne smerte.
Mitt sinn godkjenner det ikke. Mitt sinn har ikke bedt om det.
Her, hele på en gang.
Ta den ut! Ta den ut!
Jeg når den ikke!
Stå stille!
Det skulle jo ikke gjøre vondt!
Karen? Hører du meg?
- Prøv å ligge stille. - Pulsen stiger.
Sikkert fordi noen skrek.
Karen... Slapp av. Hører du meg?
Hvor er min mann?
Etter noen dager ble redningsaksjonen avblåst.
Venner og familie holdt håpet oppe og tente lys i lobbyen, -
- i nærheten av det stedet hvor personene ble sett sist.
Er det en vanlig mynt?
En vanlig mynt, flaske og kork i vanlig størrelse.
Og det handler ikke om å reise i tiden?
Så... Hva står de for?
Mange ting.
Denne er en hyllest til min morfar.
Og denne er til mamma.
Dette er gullfisken min, Mr. Sunday.
Han har ikke kommet på hva han vil si ennå.
Og den der...?
- Den, ja... - Den er mer innviklet.
ELSK MEG?
- Så vakker... Hvem er den til? - En venn.
En kjæreste?
Ikke nå lengre.
ELSK MEG?
Er det der vann?
- Har du vann? - Ja.
- Vi burde gi det til Jacob. - Det går bra, vi bør spare det.
Hvis vi skulle sitte fast i en mindre og varmere heis en gang?
- Det er kanskje lurt å spare det. - Idioti!
- Jeg kjøper den for 20 dollar. - Jeg gir 100 dollar.
Du har aldri hatt 100 dollar.
Vi sparer det til senere.
Juleaften... Soloopptreden. Hva skulle dere spille?
"I'll Be Home For Christmas."
Bing Crosby, bedre enn Beethoven.
Akkordfølgen likner, men hva hadde Ludwig sagt om teksten?
IKKE ELSK MEG!
Det er samme leveringssystem som du snakker om, -
- men bruker vi det på begge sider, blir effektiviteten doblet.
Ute på landsbygden, da? Der de ikke bruker så mye strøm.
Kanskje franskmennene vil kjøpe tilbake Midtvesten.
Vi kan kompensere forskjellen med en større startmengde.
Nei, vi gjør det for komplisert.
Det var enkelheten som var det fine.
Hvordan skal vi dra nytte av landsbygdas avsidesliggenhet?
Hallo? Er det noen der?
Jeg må få tak i sønnen min. Han må få vite...
Jeg forventer ikke at han skal forstå. Og i hvert fall ikke tilgi meg.
Men han må få vite at jeg vet at jeg har feilet.
Jeg har så mange ting... Men sånn var det ikke før.
Du, mamma og jeg i en toroms leilighet i Nord-London.
I Archway.
Du husker det sikkert ikke, men vi var rike da.
Alle disse tingene... De betyr ingenting!
De kler en opp og sier at du kan kjøpe akkurat det du vil ha, -
-og oppføre deg som om du eier verden.
Det er ikke det som betyr noe.
Vi var rike. James... Jimmy...
Jeg ber virkelig om unnskyldning.
Vi var rike, men jeg ødela alt.
- Har du noen følelse, Karen? - Nei.
- Jeg kjenner ikke brystkassen. - Brystbenet holdes sammen med klemmer.
Det er viktig at du ligger stille.
Hvordan gikk det?
Tumoren har gjort stor skade.
Mye mer enn vi kunne se på røntgen. Det ser ikke bra ut, Karen.
- Kommer jeg til å dø? - Du har nok noen uker igjen.
Kanskje en måned.
Må jeg tilbringe den tiden her?
Jeg forstår at det føles merkelig, -
- men snart er du hjemme hos din mann igjen.
- Jeg vil ikke si noe til ham. - Hvorfor ikke?
Han vet allerede for mye. Han behøver ikke få vite dette.
Er vi ikke nødt til å fortell ham det?
Vi har bare plikt til å fortelle det til henne.
Han kommer til å få vite det senere.
- Dr. Roberts... - Ja?
- Jeg vil be deg om en ting. - Hva da, Karen?
- Be for meg. - Det skal jeg gjøre.
Be for meg her og nå.
- Jeg tror ikke at en bønn... - Jeg ber ikke om et mirakel.
Bare en bønn.
Gode Gud, hvis du finnes...
Han finnes. Det gjør han, doktor.
- Vi har en kvinne her... - Jeg har et navn.
Karen er alvorlig syk.
- Vær ærlig nå, doktor. - Kan jeg få gjøre dette?
Karen kommer til å dø.
Hun har en tumor i hjertet, og det er ingenting vi kan gjøre.
Hvis det er noe du kan gjøre, så var snill og gjør det.
Hun kommer til å ha mye vondt...
...og hennes mann kommer til å trenge støtte.
Hennes familie og venner...
...og oss alle sammen.
Vi har behov for å få vite... noe.
Ikke alt, men noe.
- Amen. - Amen.
Amen.
Du skulle ha bedt for heisen også.
Vel, Smilehull. Har de ikke løst det nå, så drøyer det nok til i morgen tidlig.
Sov godt.
- Har du mer godteri? - Bare de var så vel.
Vet du... Du har påvirket meg.
Hvordan da?
Du ville bevise for meg at jeg var vakker, -
-men gikk direkte på hår og sminke.
Det kalles å vise seg fra sin beste side.
Hvis du virkelig syntes at jeg var vakker, kunne du bare ha tatt bildet.
Unnskyld, men hvem var det jeg fotograferte 300 ganger?
- En som jeg lot som om jeg var. - Nei, det var deg.
Det var deg jeg fotograferte.
Hvis det er galt av meg å få deg til å innse fakta, -
- så kan du låse meg inne og kaste bort nøkkelen.
Når noen fra East Village med billige briller -
- lager sirkler med elefantskitt på et lerret og kaller det kunst.
Da takker jeg Monet for at han malte vannlijeblad -
- i stedet for en død karpe som flyter rundt i dammen.
Nå mistet jeg tråden, men du forstår sikkert.
Jeg tror at du likte det.
Jeg vil ta flere bilder.
Jeg må bare si en ting.
Jeg har ingenting imot å spise dere opp, hvis jeg blir nødt til det.
- Nå forstår jeg hvorfor du er singel. - I heisen er det ingen hemmeligheter.
Da så...
Jeg fusket på teorieksamen på Juilliard.
Jeg får blomster fra meg selv etter hver konsert.
Det var jeg som feis.
Au! Det skal ikke straffes, det var jo en tilståelse.
- Det kommer an på hva det gjelder. - Vi burde skyte opp døren.
- Skal vi skyte gjennom murveggen? - Kanskje vi er nære en dør.
- Gå unna. - Vent! Tenk om kulen spretter tilbake.
- Dette er ikke noen god idé. - Ikke gjør det, du skal få vannet!
- Blås i vannet! - Ikke gi det bort.
- Kanskje vi bare skal ta en slurk hver? - Er vi i Afrika nå?
Det er Kendras vann, hun bestemmer.
Hvem vil bevare vannet som et symbol for håp?
- Skyt døren opp! - Stille!
- Da heller jeg det ut! - Ok!
Ok... Jeg legger vekk pistolen.
Men jeg får velge neste stykke.
Jeg vil høre "Stille natt" spilt av Mandy.
Halvveis nede... Når det ser bra ut, trykker du helt ned og tar et bilde.
- Er du klar? - Du er så selvfornøyd.
- Hadde ikke du vært det? - Jeg antar at jeg fortjener det.
Da setter vi i gang. Fram med følelsene nå, Smilehull.
Sånn ja! Du er isen, sprekk skallet.
Sånn skal det se ut! Har du gjort dette før?
Mascaraen framhever øynene dine.
Kjempebra!
- Jeg forstår ikke hvorfor du valgte meg. - Jo, det gjør du.
3,14159265358...
- Hallo? - Hei!
- Går det bra med dere? - Strålende!
Vi skal spleise strømledningen, det kan riste litt for dere.
- Jeg sjekker snart om dere behøver noe. - Ok!
- Vi trenger faktisk en ting allerede nå. - Hva da?
Vi har en tom vinflaske med en mynt i.
Vi vil få ut mynten uten å ta ut korken.
Kan dere ikke bare trykke korken ned i flasken og helle ut mynten?
Jo, det kan kanskje funke. Takk!
Da blir ikke avstanden på landet noe problem lenger!
Vakten her, er det noen der?
Nei, det er ingen her. Vi har det bra.
Avstanden spiller ingen rolle så lenge systemet er intakt.
Så ekstremt enkelt!
Gi meg en ørefik. Gi meg en ørefik!
Jeg drømmer at jeg sitter fast i en heis og revolusjonerer strømtilførselen.
- Vi kan slå til hverandre samtidig. - Ok, jeg teller.
Et, to, tre.
- Jeg ser det ennå. - Jeg også.
- Vi drømmer ikke! - Så lett du er!
Kom igjen, Mandy! Du kan bedre enn det.
Hva var det for kunstgreie du skulle holde i kveld?
En juleinnsamling.
"Abstrakt kunst i en postabstrakt verden."
- Ta med oss på visningen! - Ja, vi vil se den!
- Nei, det tror jeg ikke. - Jeg elsker kunst.
Jeg har ikke noe bedre å gjøre.
Ok...
- Du virker lengre nå. - Jaså?
God kveld, mine damer og herrer, og velkommen til vår nye utstilling:
"Abstrakt kunst i en postabstrakt verden".
Den franske kunstkritikeren André Gide sa en gang:
"Kunsten er et samarbeid mellom Gud og kunstneren."
"Jo mindre kunstneren gjør, desto bedre."
Med de ordene i tankene skal vi se på noen av de fineste samarbeidene.
Vi innleder visningen med dette verket med tittelen "Krigsropet".
Med tanke på tittelen kan man forvente en slagmark, -
- men i stedet ser vi et speil malt på et stort stykke papp.
Speilet reflekterer ingenting, så fantasien må gjøre maleriet ferdig.
Hva vil man se? Hva er man redd for å se?
Hvis det høres et krigsrop, hvor foregår da striden?
Kanskje på det stedet som vi alle kjenner -vårt eget sinn.
Den hellige plassen hvor vi avgjør når vi skal slåss og når vi skal rømme.
Vi går videre til vårt største verk.
En sementvegg som er 3,5 meter høy og 6 meter lang.
På venstre side står ordet "historie" skrevet 70000 ganger.
I ulike størrelser og skrifttyper konkurrerer de om plassen -
-i håp om å bli sett og husket.
Den høyre siden, som er helt tom, er like mye et kunstverk.
- Er det fremtiden? - Ja, man kan tro det.
Alle 70000 "historier" er snudd opp ned, -
-så vi blir tvunget til å lese dem.
Det kullkaster betydningen av det forgagne.
Fokuserer man kun på det forgagne, riskirer man at det blir nået -
-eller til og med i framtiden.
Heis den opp! Bort med den!
Neste verk er en skulptur.
- "Gallionsfiguren". - Den liker jeg.
Vi tenker straks på de gallionsfigurene som prydet gamle skip.
Denne figuren gir oss få ledetråder om det som finnes under...
Elskede!
...men man kan ane en form.
Muligens en kvinne, kanskje hun prøver å ta seg ut.
Det er vanskelig å avgjøre siden det er dekket av en masse maling.
- Hva fins det under all malingen? - Det vet vi ikke.
Vil du ikke vite det?
Når et mysterium er løst, er det ikke lenger et mysterium, -
-men et problem.
Jorge!
Skynd dere!
Her har vi mitt favorittverk, det vil jeg veldig gjerne vise dere.
Det heter ingenting, og kunstneren nekter å signere det -
-for ikke å påvirke tolkningen av det.
Størrelsen på lerretet, fargene og variasjonsrikdommen -
- gjør at det kan tolkes på uendelig mange måter.
Jeg finner ikke engang ord til å beskrive det med.
Det unngår alle forsøk på å beskrive og kategorisere det.
Jeg tviler på at kunstneren kunne gjenta bedriften.
Elskede!
Kunst når den er som best, hva nå det er.
Det får avslutte visningen, takk for at dere kom.
Nå får dere se videre i eget tempo.
- Funker det? - Jeg har vondt i hodet.
Det funker.
Hva skal du gjøre når du kommer ut herfra, Karen?
Jeg skal spille mye harpe.
Spise sjokolade hver kveld.
Dra på lange bilturer.
Jeg reiste meg opp for fort.
- Hvordan gikk det? - Bra, nå skal han ikke tisse lenger.
Karen... Hva slags bil kommer du til å kjøre på lange turer i?
Vet du hva, jeg hadde lenge en gammel Chevrolet Blazer.
Jeg kjørte rundt i den overalt.
Da den ble stjålet for et par år siden, kjøpte jeg en brukt Volvo.
Den går fint, men jeg kjøpte den mest for fargens skyld.
- Hvilken farge har den? - Det er tid til et oljeskift.
Det blir siste gang jeg behøver å gjøre det.
Eller betale skatt, eller vaske badet.
Den er grønn.
Hallo?
Takk, for noen gode nyheter!
- Fem minutter til. - Det har vi hørt før.
Jeg velger å tro på det. Snart blir alt som vanlig igjen.
- En helt vanlig jul. - For meg blir det ikke som vanlig.
Det eneste som er verre enn å sitte her, er å sitte på tredje rad.
Når jeg kommer ut herfra, skal jeg satse på første rad.
- Bra, Marta! - Jeg skal slutte å spille for døde gubber.
Det blir ikke noe mer før jeg har skrevet noe selv.
Jeg skal ringe til Juilliard og fortell at jeg jukset.
Så skal jeg hilse på Karen og se hvordan operasjonen gikk.
- Du da, Mandy? - Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
- Jeg vil ikke love noe. - Kom igjen nå, tøffing!
Du må!
- Disse ble jo kjempebra. - Det er jo du, Smilehull.
Samarbeider du med andre fotografer, eller har du et eget studio?
Jeg jobber faktisk på likhuset.
Jeg fotograferer døde mennesker for arkivet og andre ting.
- Tuller du? - Nei.
Men iblant er de sminket.
Walter! Walter! Walter!
- Walter! Walter! Walter! - Ok!
Walter!
Jeg skal erklære min kjærlighet til min drømmekvinne.
Hvem er den heldige?
Dawn.
Jeg har nok sett blikkene dine, Walter.
Får jeg beholde Backstreet Boys-sengetøyet?
- Bare du er der også. - Jøss.
Flytt dere!
Hallo?
Takk.
Tusen hjertelig takk!
Og god jul.
Det er hull i taket. Dere burde gjøre noe med det.
Strømmen er tilbake. Jeg vil takke dere alle -de fleste -for tålmodigheten.
Snart begynner det å røre på seg.
Ja!
Samle sammen alt.
- Får jeg beholde det her? - Så klart.
- Jeg tenkte at vi kanskje... - Jeg tenkte...
- Du først. - Nei, du.
Kanskje vi kan prøve å klatre opp?
Det er en fryktelig dårlig idé.
Jeg skulle til å si at når dette her er over, -
- hvis vi ikke er to lik på det tidspunktet, så burde vi...
Ja!
Takk! Vi elsker dere!
Seks om morgenen. Hva skal dere gjøre nå?
Jeg skal ta en joggetur. Og så en donut.
Jeg skal gå og legge meg og se en film.
- Takk for kunstfremvisningen, Glen. - Ja, det var fint.
Og Nick, jeg lurer på om... Nei, det gjør jeg ikke.
Du har ikke sagt hvor du var på vei, Tim.
Til sykehuset. Min kone har fått operert bort en svulst.
- Jeg beklager. - Håper det gikk bra.
Ingen fare. Vi vet hva det var, og hvordan det skulle fikses.
Vi må ringe til CNN også!
Jeg vet ikke hva...
Jeg elsker deg!
Jøss!
Vi har sittet fast her lenge.
Skal du ta trappene resten av veien?
Nei, kameraten min bor et godt stykke opp, så jeg tar sjansen med dette udyret.
- Modig. - Jeg spurte aldri hva du heter.
- Ann. - Annie...
Jeg syns at vi to bør treffes igjen, forholdsvis snart, -
- under litt rommeligere former. Hva sier du til det?
Jeg har en kjæreste.
- På ordentlig? - På ordentlig.
- Pen og styrtrik? - Han jobber med kundestøtte.
Fatter han hvor vakker du er?
Jeg gjør det.
- Ingen visste at vi var her. - Vi visste det.
Kom hit.
Jeg må gå. Vi ses.
Hei.
Ha det, Glen.
- Kan jeg få bli med? - Så klart.
- Joggetur, donut... - Jeg vil virkelig se en film.
Takk.
Her får du jomfruen med deg. Hun vil hjelpe deg.
Du kommer til å bli bra igjen.
Unnskyld meg!
Du!
Det er ingen fare!
- Jeg får gå kledd så her. - Fantastisk.
Fordømte syklist!
Gratulerer med dagen! Og god jul.
Unnskyld at jeg gikk glipp av festen i går.
Jeg kom ikke heller.
Vi ses snart, da skal jeg fortell alt. Du kommer ikke til å tro meg.
Vi får se.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.
Du er sen til timen. Hvor har du vært?
Jeg vet ikke.
Hallo?
Hvor er dere?